# Заголовок книги

Текст аннотации

# Заголовок

ПОХОД НА ЦАРГОРОД


Геть за морем українським,


Понад склом Босфорських вод


Дивні вежі і палати


Розкидає Царгород.


Наче вир, кипить, торгує


Крамом, зброєю, вином.


Вдень він вуликом здається,


А вночі — чудесним сном.


І з усіх країн до його


Ллється хвилями народ.


Наші теж торговці-люде


Їздять в славний Царгород.


Та не любить грек чужинців


І тримає їх в руці.


«Хоч не їдь! Одурить, скривдить!»


Наші скаржаться купці.


І Олег, на греків лютий,


Став збиратися в поход:


Хоче він до України


Прилучити Царгород.


І укрили Чорне море


Українські байдаки,


Розгорнулися вітрила,


Заспівали вояки.


Простір! Воля! Грають хвилі,


Море диха, як живе,


Мов лютує, що з піснями


Легковажний хтось пливе.


Небезпека? Вітер? Буря?


Гнуться щогли кораблів?


О, хіба згорнути крила


Важко, довго для орлів?


І гуртом за весла взятись,


Разом взятись і гребти...


Море, море! І в негоду


Любе сміливому ти!


Так три дні плили по морю


Без турботи, без нудьги.


Ось і вежі Царгороду,


Ось і грецькі береги.


Але греки уже знали,


Що летять до них орли,


І, щоб в пристань не пустити,


Ланцюги перетягли.


І звелів Олег на берег


Витягати кораблі.


«Що ж, мовляв, як не по морю,


То поїдем по землі».


І, колеса приробивши,


Він вітрила розпустив.


І невидане тут сталось,


Найдивніше диво з див.


«Ой повій, повій ти, вітре!


Швидше коней повези!»


Зашумів-повіяв вітер,


Покотилися вози.


Вороги перелякались,


До Олега шлють послів.


«Не руйнуй нас, все дамо ми,


Що б ти, князю, не схотів!»


«Ну, гаразд. Покора ваша


Погасила в серці гнів,


І здається, ми братами


Станем з лютих ворогів


Царю, хай моє купецтво


Вільно ходить в Царгород,


Хай торгує і купує


Вже без кривди і без шкод.


У купців не буде зброї:


Я обмежу їх число,


Щоб не більше, як півсотні,


Їх нараз у місто йшло»


Цар годився на умову,


Хрест святочно цілував.


Князь на Волоса, Перуна


І на меч присягу склав.


На воротях Царгороду


Князь Олег свій щит прибив.


На воротях Царгорода


Український щит висів!